Tidigare:
- Hemligheten är bevarad. - Författarens penna?
Jag skriver historierna som de är. Jag börjar med Hades.
Hon är gravid.
Ni hade ett kontrakt som han just skrev över till mig.
Jag kan ta ditt barn när som helst. Du jobbar för mig.
LANDET OZ, FÖR MÅNGA ÅR SEN
Stackars liten. Jag måste lämna bort dig, det är min enda chans.
Du lämnade bort fel barn, mor, det kommer du snart att se.
Snart.
Nej, nej, nej!
- Vad trevligt. - Vad vill du ha?
Dig! Du ska hjälpa mig med en trollformel-
- som ingen trollkarl har klarat än. En tidsreseformel.
Jag behöver ingredienserna. Symboler för oskuld, kärlek, mod och visdom.
En symbol för oskuld kan vara ett barn.
En symbol för visdom kan vara en hjärna.
- Din hjärna, faktiskt. - Nej, nej, nej!
- Sluta! - Dorothy?
- Skickade jag inte dig till Kansas? - Tja, häxa, jag är tillbaka.
De där skorna.
- De skulle vara en enkelbiljett. - Jag var tvungen att komma tillbaka.
När jag hörde att du hade tagit över Oz var jag tvungen att stoppa dig.
När du hörde det? Lilleputtarna!
- Jag hatar de små krypen. - Låt fågelskrämman gå.
- Ledsen, men jag behåller honom. - Du kan aldrig besegra mig, Zelena.
Jag har det mäktigaste vapnet: Folkets kärlek.
Då så...
Nej!
UNDERJORDEN, NUTID
Man skulle tro att en desperat man jobbade lite fortare.
Man kan inte skynda på magi. Det är inte lätt att skapa en portal.
Jag vet det.
Men vi har ingen ond förbannelse, inga magiska bönor eller silverskor.
Vi har nåt bättre, ditt onda blod.
Det kan du öppna portalen med.
Varför behöver du en portal? Du kommer och går som du vill.
Men jag kan inte ta med någon vid liv.
Genom att kombinera våra krafter kan det bli ändring på det.
Jag bryr mig inte om hur mycket du lider.
Om du vill att jag ska riva sönder kontraktet-
- så att ditt blivande barn blir ditt, så får du tåla smärtan.
Vart ska portalen riktas?
Till Storybrooke förstås.
STORYBROOKE, NUTID
Hej på er, småttingar. Har ni sovit gott?
Ja?
- Belle, vad gör du här? - Modersmjölkersättning åt barnen.
- Självklart. Jag kan hjälpa till. - Den röda är hennes.
Det är klart. Jag vet inte var jag har huvudet idag.
- Abbedissan, vad pågår? - Inget.
Allt är bra.
Nej, det är det inte.
Vem är du?
- Zelena? - Du är verkligen en smart tjej.
Nej! Regina skickade dig till Oz. Hur kom du...?
Min syster kan inte hindra mig. Jag tänker hämta mitt barn.
Så om du vill överleva får du kliva åt sidan.
Zelenas barn? Vad vill du med det?
Du borde veta värdet av att hålla skälen hemliga.
- Jag behöver inte berätta nåt. - Ändå gör du det hela tiden.
Vissa skulle säga att du var osäker.
Vi är färdiga.
Ge mig Zelenas bebis så river jag upp kontraktet-
- och kan säga till Belle att hon är gravid utan att behöva säga-
- att jag äger barnet. Det sägs att blivande mammor hatar det-
- nästan lika mycket som att höra att deras man fortfarande är Den onde.
Gör det.
- Lägg ner henne. - Annars?
- Slår du mig med din kunskap? - Jag har mer än så.
Ingen av er skulle riskera att skada mitt barn.
- Du vill inte skada ditt barn. - Nej, men jag skadar gärna dig.
Jaså? Det får vi se.
Sluta! Du försätter alla i fara!
Det är inte jag som gör det!
Nej!
Okej, var är barnet?
Vad hände? Hur hamnade vi här?
Mitt barn! Är hon skadad?
Åh, nej! Min magi...
- Zelena, vad har du gjort? - Inget, det var inte jag.
Vem var det då? Och var är vi?
Och varför är himlen röd?
- Nej! - Vadå?
- Vi är i Underjorden. - Okej.
Då behöver Rumpel min hjälp, det är därför vi är här.
Hades.
Vi är här på grund av mig. Nu vet jag varför. Mitt barn.
- Vill Hades ha ditt barn? - Lämna över henne.
- Snälla. - Nej, man kan inte lita på dig.
Ge mig henne! Snälla, Belle, jag kan skydda henne. Snälla!
Belle!
Jag har hört att en lilleputt sa till Dorothy att jag lever.
Eftersom ni gillar att skvallra får ni chansen att gottgöra det.
- Var är fågelskrämman? - Vi vet inte.
Som du vill, Boq.
Gjorde det dig mer snacksalig? Eller vill du också bli en askhög?
Nej, du behöver inte skapa mer oreda.
- Vem i helvete är du? - Det är en passande fråga.
Låt mig presentera mig. Jag heter Hades.
Jaså? Kungen av Underjorden?
Mitt rykte föregår mig visst.
- Varför besöker du mig? - Ditt arbete är imponerande.
Du har skickat så många till mig. Den där huvudlösa vakten... Du har stil.
Det är sant, men det är nog nåt mer.
Du sysslar visst med tidsresor och försöker göra det omöjliga.
- Det är inte omöjligt länge till. - Därför jag är här. Jag tror på dig.
- Flörtar djävulen med mig? - Jag är inte djävulen.
Folk tar miste på oss. Du behöver väl fågelskrämman?
Ja, och jag hade honom tills en bondtjej kom i vägen.
Dorothy. Jag läste på innan jag kom, och hon är visst mäktig.
- Det är jag med. - Jag vet.
Men hon har något du inte har: Folkets kärlek.
Förlåt att jag säger det, men ingen älskar dig.
Men hon kan besegras...
...med en allierad.
Och vad vill Hades med en tidsreseformel?
Det får du veta när det är dags, Zelena.
Jag behöver inte hjälp.
- Vi har inte beställt än. - Rostbröd och havregrynsgröt.
Jag vet vad alla stamkunder vill ha. Jag ska hämta din varma choklad.
- Vad är det? - David, vi är stamkunder.
Vi skulle vara här en dag, nu är vi stamkunder på fiket i helvetet.
På väg till helvetet. Du vet vad jag menar.
Du tänker på Neal. Det gör jag med.
Om vi bara kunde prata med honom, om han kunde höra våra röster.
Det är möjligt. Det är en enkel hemsökning av nivå ett.
Många här gör det innan det förlorar intresset för livet, folk och glädje.
- Jag vet var telefonkiosken är. - En telefonkiosk för att spöka?
- Här och där. - Vad vill du ha?
Andas in i den.
Levandes andedräkt är värt mycket på svarta börsen här.
Telefonkiosken är vid busshållplatsen.
Lyft luren och säg vem ni vill hemsöka.
- Lycka till med hemsökningen. - Nu går vi, Snö.
Vi går och pratar med vår son.
Fascinerande. Snö gillar gröt. Är min frukost också med där?
Henry, skulle du inte hjälp oss att besegra Hades?
Jag minns inte att jag skrev det. Jag vaknade och det var klart.
- Det är välskrivet. - Illustrationerna är fina.
- Om du koncentrerade dig mer... - Så alla är författare nu?
Alla är författare, alla har en idé. Jag gör så gott jag kan.
Kanske ni kan låta mig vara ett tag?
- Vart ska du? - Upp.
Det är officiellt, vi har en tonåring bland oss.
Och en besökare i vår lägenhet i Underjorden.
- Zelena? - Så nån har äntligen dödat dig?
Ledsen att göra dig besviken, men jag lever.
- Hur kom du hit? - Genom en portal.
- Och jag kom inte ensam. - Vem mer är här?
Vårt barn, och hon är i fara.
- Du igen! - Är det din födelsedag?
Jag visste inte att Underjordens kung var så nyfiken.
- Jag vet inte när jag föddes. - Det är faktiskt en sorglig historia.
Jag vet bara när min mor övergav mig.
Ännu sorgligare. Firar vi övergivningsdagen?
Jag firar inget! Var snäll och gå.
När jag erbjöd min hjälp så var det i mitt eget intresse-
- men jag tror faktiskt att jag kan hjälpa dig.
Du tänker på din syster. Eller hur?
- Hur visste du det? - Jag vet precis hur det känns.
Hon fick allt du ville ha och du fick inget. Är jag i närheten?
Vissa ser upp till sina äldre syskon som gudar.
Min storebror är en gud, Zeus.
Har du hört talas om honom? Han fick allt han ville ha.
Han härskar över Olympen medan jag är fast i Underjorden.
Han fick mitt hjärta att stanna.
Kärlek, lycka och glädje har tagits ifrån mig.
Det jag har kvar är vrede och hämndbegär.
Det har jag levt på länge.
Bara den äkta kärlekens kyss kan få igång mitt hjärta igen.
Den kan få mig att bli en man igen och befria mig från förbannelsen.
Men... Äkta kärlek.
Ingen är mer hatad än Underjordens härskare.
Jag kan ge dig konkurrens.
Ja, och precis därför-
- måste vi få tag i dina ingredienser. Jag vet var fågelskrämman är.
Låt mig hjälpa dig. Låt mig hjälpa oss.
Om jag kan resa tillbaka kan jag se till att jag hamnar i Olympen-
-och min bror får lida.
Du kanske är lika hämndlysten som jag är.
- Vart ska du? - Jag ska hitta vår dotter.
- Med en spårningsformel? - Vi har inget från barnet.
Jag behöver inte magi. Jag kan hitta henne och spåra vem som helst.
Jag ska hitta vår dotter.
Herregud! Vad är det här för ställe?
- Rumpel! - Belle!
Vad gör du här?
- Du är väl inte...? - Nej, jag lever.
En portal tog hit mig, barnet och Zelena.
Det var därför det inte funkade.
Jag flyttade tre personer, inte en.
Vem försökte du ta hit?
Inte mig, och du visste inte att Zelena var tillbaka.
- Varför skulle du stjäla en bebis? - Nej, det var Hades.
Han tvingade mig.
För länge sen, långt innan vi träffades, ingick jag ett avtal.
Jag trodde aldrig det skulle bli aktuellt.
- Vad gjorde du? - Min son var sjuk.
För att rädda Baelfire lovade jag att lämna ifrån mig mitt andra barn.
Du har inte ett barn till.
Det hände, Belle.
Är jag gravid? Ska vi få barn?
Ett barn som du redan har sålt!
Ja, men det löser vi. Vi använder all min makt och löser det.
Va? Du är Den onde igen.
- Nej. - Jo.
Du förstår, jag älskar den här dolken.
Och jag älskar dig. Båda är möjliga.
Du ville att jag skulle bli en bättre man. Det har du lyckats med.
Men om du vill att jag ska bli en annan man...
Jag är ledsen, men det här är jag.
- Du var inte alltid det. - Jo.
Till och med när jag var feg ville jag ha makt. Nu har jag det.
Och jag släpper den inte ifrån mig igen.
Inte ens för mig?
Det finns nåt du måste förstå.
Du blev inte kär i mannen bakom odjuret.
Du blev förälskad i mig för att jag var både mannen och odjuret.
Ingen av dem existerar utan den andra.
Nej, nej, nej. Jag kan inte gå med på att du är så här.
Inte igen.
Jo, det kan du. Du måste bara välja att göra det.
Om du gör det kan vi få det som är viktigt.
Familj och lycka. Det är upp till dig.
Nej, jag tar inga beslut. Inte nu.
Inte förrän du återförenar mig med våra vänner-
-och reder ut allt det här.
Då ska jag göra det, men du kommer att se att jag har rätt.
Det kommer du att göra.
Hur funkar det? Hur lång tid får vi på oss? Pratar vi bara?
- Ska vi sjunga? Det gillar han. - Det viktiga är att han hör oss.
Men hur funkar det? Går det rätt in i öronen på honom? Upprepas det?
Ursäkta. Vet du hur det här funkar på andra sidan?
Ingen aning. Jag vet inte ens om meddelandena går fram.
Jag hoppas det, annars har jag slösat bort mycket tid i 30 år.
Kom då.
Okej.
Kan du berätta vad du har gett min dotter för förfärligt namn?
Säkert något hemskt som Brittany eller Nancy...
Gud! Det är väl inte Marion?
Jag har inte gett henne ett namn, för jag måste lära känna henne först.
Jag har inte hunnit det, för jag har skyddat henne från dig.
Du skyddade henne inte! Du lämnade oss för ett hjältemodigt uppdrag.
Hur är nån pirat viktigare än vårt barn?
Att hjälpa vänner och att vara en heroisk förebild är viktigt.
Zelena, jag var precis som du.
Smickra inte dig själv.
När jag var den onda drottningen brydde jag mig inte om nån.
Och i gengäld brydde sig ingen om mig.
Jag trodde det räckte med hämnd.
Men sen hände något. Mina fiender blev min familj.
Då blev jag äntligen lycklig. Det är därför jag är här.
De behöver min hjälp, och man hjälper sin familj.
Du har glömt att jag älskar nån som behöver min hjälp. Min dotter!
Så om vi kunde leta efter henne vore det strålande.
Vad gör vi här? Det var här Dorothy landade i Oz.
Ibland, när man letar efter någon, behöver man de rätta verktygen.
- Vad fasen är det? - Just ja, ni har inte såna i Oz.
Det är en cykel.
Hur ska den hjälpa oss att hitta fågelskrämman?
Hoppa på, så ska jag visa dig.
Snälla, lita på mig.
- Vad är det? - Inget.
Är du redo? Håll i dig.
Det är som en kvast med skaft.
Det är okej, jag har dig.
- Vill du prova igen? - Ja, det vill jag!
Hur kan den här plåtbiten hjälpa mig att hitta mitt byte?
Bondflickan måste ha gömt honom väl.
Det är enkelt. Cykeln tillhör Dorothy.
Förtrolla den så leder den oss till henne och fågelskrämman.
- Belle? - Belle, är det du?
- Har du henne? - Ja, hon mår bra.
Går det bra? Pappa har dig. Pappa har dig.
- Tack. - Ja... Tack.
- Vad gör du här? - Jag hjälper dem.
- Hon stal din bebis. - Min bebis.
Hon stals från mig och nu hjälper jag till.
Hon kommer inte att skada någon.
Jag har en flaska. Ge mig henne.
Nej, ge mig den så gör jag det.
Jag har ingen magi här. Det värsta som kan hända är att vi knyter an.
Det är inget ont med att mata henne.
Okej. Så fort hon är klar så lämnar du tillbaka henne.
Så ja, min lilla skatt.
Är du hungrig? Ja, det är du.
Mamma vet precis vad du behöver. Ja, det gör hon.
Okej, det var det. Hon är klar. Lämna över henne.
Nu, Zelena.
Nej, syrran. Inte nu, inte någonsin!
Kan man prata med den verkliga världen?
Ja, eller jag vet inte.
- Vi försökte i alla fall. - Jag vill att han hör våra röster.
Det kommer han att göra när vi kommer hem.
Emma, när gör vi det?
Vi gick igenom det här med dig i alla år.
Om du hade hört våra röster.
Hade det gjort nån skillnad att veta att någon älskade dig?
Det här går inte an! Det är okej.
Det är okej, jag ska hitta en trygg plats. Vad är det, min skatt?
Åh, nej!
Åh, nej. Låt mamma fixa det.
Min magi orsakade det.
Jag gjorde det. Förlåt.
Där är hon.
Varsågod. Dorothy är ingen match för dig.
Jag har sett många mäktiga kvinnor, men ingen så ond som dig.
Ingen lika smart och kvick.
Och vacker.
- Gå. Du fixar det här. - Okej.
Men om snorungen är i vägen får vi se hur rutigt ser ut med blod.
- Ge tillbaka honom! - Nej!
- Du ska inte ta honom ifrån mig! - Jo.
Vad har du gjort? Nej.
Jag låter dig inte vinna.
- Det är för sent. - Jag är inte rädd för dig.
Jag kommer aldrig att vara rädd för dig.
Varifrån kommer den här uppstudsigheten?
Vad hände i Kansas?
Jag bryr mig inte. Vi är färdiga.
Jag behöver inte döda dig, och tro det eller ej, men jag vill inte det.
För jag vill att varenda lilleputt, och alla goda och onda häxor i Oz-
- ska veta att den stora Dorothy Gale inte kan skydda dem.
De behöver veta att du misslyckades.
Och då, min sköna, har du ingenting.
Hades! Hades, du hade rätt. Hades?
Zelena!
Är du där?
Zelena, det räcker! Varken du eller barnet är i säkerhet här.
- Zelena! - Zelena!
Jag är här.
Det är mitt fel, jag kan inte skydda henne.
Inte här nere. Inte från honom.
Du måste berätta precis vad som hände mellan dig och Hades.
Han vill använda henne för en trollformel, min tidsreseformel.
Han är lika hämndlysten som jag.
Han hade kärlek i sitt hjärta, och på grund av mig är den borta.
Och hon är ingrediensen, en symbol för oskuld.
Ta henne.
- Va? - Ta henne.
Ni kan skydda henne, det kan inte jag. Min magi är oförutsägbar.
Även om jag inte får se henne igen så måste ni rädda henne, Regina.
Det är viktigare än vad som händer med mig.
Vi ska göra allt vi kan för att skydda henne.
Hej då, lillan. Mamma måste låta dig gå.
Hon har dina ögon.
- Har hon fått ett namn än? - Nej.
Inte än. Hades kan göra saker med namn.
Han kan sätta dem på gravstenar för att hålla folk kvar här.
Det är inte bra att ha henne här. Tänk om Zelena ändrar sig?
Jag är ogärna optimisten i sällskapet, men hon lät uppriktig.
Det var hon, men det hon vet kan ändå slå tillbaka på oss.
- Robin tar henne till skogen. - Jag känner mig hemma där.
Det hände. Det hände igen. Titta.
- Snö, titta. - Det är Neal.
- Varför skrev du det? - Samma som tidigare.
Jag minns inte att jag skrev det. Det skrev sig själv, som det brukar.
"Snövits och Drömprinsens son tittade på enhörningarna av glas"-
- "som vajade i vinden, men han hörde inte klirret."
"Istället hörde han sin mors och sin fars röster."
"De sjöng en vaggvisa tills han somnade som om han var hos dem."
- Han hörde oss. Han hörde oss. - Tack, Henry.
Jag vill verkligen hem till familjen.
Hela familjen. Jag vill inte vänta mer.
Vi kan rädda oss själva. Vi ska krossa Hades, och vi ska göra det nu.
Där är du ju.
- Vad är det här? - Middag, för att fira.
- Såg du? - Självklart. Du var fantastisk!
Jag visste att du skulle lyckas. Kom och slå dig ner.
Är det här även en avskedsmiddag innan du åker tillbaka?
Nej, jag ska inte tillbaka till Underjorden, Zelena.
Men du behövde ju...
- Åh... - Ja.
- Tror du att du och jag...? - Äkta kärlek.
- Du känner väl också något? - Ja, men vi har ju precis träffats.
Men när vi cyklade och jag höll om dig-
- kände jag något som jag inte har känt på evigheter. Mitt...
Mitt hjärta dunkade.
Det varade ett kort ögonblick.
Och jag tror att när vi kysser varandra så kommer mitt hjärta igång.
Då blir jag fri, och vi kan vara tillsammans.
- Nej! - Inte det?
- Hur kunde jag vara så dum? - Vad pratar du om?
- Jag trodde dig nästan. - Det är sant.
Du vill att jag ska kyssa dig för att befria dig från Underjorden.
Då kan du stjäla hjärnan och göra mina tidsresor.
Det är bara för din egen skull!
- Det är vad jag hade gjort. - Nej.
Du vill hämnas, och du blir inte nöjd förrän du har gjort det.
Du behöver trollformeln. Du behöver åka tillbaka och slå din bror.
Och jag måste slå min syster.
- Kärlek räcker inte! - Nej, jag vill inte längre det.
Jag vill ha dig.
Jag älskar dig.
Ingen kan älska mig.
Om du gjorde det skulle du väl inte ta ifrån mig chansen att hämnas?
Åk tillbaka till ditt svavel. Jag vill aldrig se dig igen.
Du kommer att ångra det här, Zelena.
Hej, Hades.
Zelena! Jag har letat efter dig.
Du letade efter mitt barn. Jag var bara en bonus.
Ja, det var du.
När jag hörde att du hade fallit ner i min portal så letade jag efter dig.
Jag vet. Jag tänkte göra det lätt för dig.
Du behöver mitt barn för din tidsreseformel.
- Om du rör henne så krossar jag dig. - Det behövs inte.
Jag skulle inte skada dig. Jag skulle aldrig skada dig.
Äkta kärlek varar. Den kan inte knäckas.
Så att du skickade Rumpelstiltskin efter min dotter-
- hade inget att göra med hämnden mot din bror?
Jag försökte rädda henne från de där hjältarna.
Jag visste inte att du var där.
Trots allt jag har gjort har du älskat mig hela tiden...
Se dig omkring.
Undrar du inte varför det här stället ser ut som Storybrooke?
Jag skapade det för din skull.
Du ville använda förbannelsen för att få det din syster hade.
Skapade du mitt eget Storybrooke?
Jag gav dig det du ville ha, det hon hade. Det är inte perfekt...
...men i Underjorden blir det mesta...
...förstört.
Trots mina försök så växer saker inte här, utan de förruttnar.
Men det är vår förruttnelse.
Zelena, skulle det inte vara fint...
...att inte vara ensam längre?
Efter alla de här åren väljer jag fortfarande dig.
Finns det bättre hämnd än att få allt?
Jag hade allt.
Sen gav jag dem mitt barn för att jag trodde du ville skada henne.
Då får vi gå tillbaka och hämta henne.
Nej. Nej. Jag vill lita på dig, det vill jag.
- Men det kan du inte. Jag förstår. - Förlåt.
Det är för mycket. Jag ska få tillbaka min dotter.
Men jag måste göra det på egen hand.
Den 15 april.
Vadå?
Det är din födelsedag. Jag tänkte att du ville veta det.
- Hur vet du det? - Jag torterade en mjölnardotter.
Oroa dig inte. Jag tog hand om henne, för din skull.
Jag vet att du inte behöver mig.
Du behöver ingen.
Men om du ändrar dig och bestämmer dig för att du vill ha mig...
...så väntar jag på dig hemma, precis som jag alltid har gjort.